- Kan jag få Courtneys lår? - Jag kan ta bort 3 mm.
Mina damer... Det är oetiskt att ge er en professionell åsikt här.
Men det finns en jacuzzi på trädäcket.
Ta på er bikini och låt mig se vad jag har att jobba med.
Skål!
Det är ingen dålig utsikt. Tio minuter till, sen...
- Jag fick en hand mot foten. - Jag ser honom. Dr Kenny!
Vad nu? Vi har två dagar på oss att packa.
Mamma vill inte jäkta på slutet. Och vi har redan hyrt ut ditt rum.
Jättekul.
- Ska du inte ha med dig priserna? - Från knatteligan? Nej.
Ska du bara bära en kartong? Du är 18 år. Du kan lyfta...
- Vad gör du? Tar du en paus? - Nej, jag tänker.
- På att man ska lyfta med benen. - Fick du ont i ryggen?
- Vad kan jag göra? - Hjälp mig upp.
Nej, stanna här.
- Jag hämtar en ispåse. - Nej. Det går över.
- Där står RJ:s priser i knatteligan. - Ja, i fjärde klass.
Och nu börjar han på college. Hur kan vi vara så gamla?
Det hände när vi vände ryggen åt.
Vi har två dagar kvar med honom och sen bara två år med Riana.
- Det är omöjligt. - Harper får aldrig flytta.
Hon får bo kvar för evigt. Eller så gör vi ett barn till.
- Visst. - Lägg av!
I mitt rum? Kan ni inte vänta tills jag har flyttat?
Hej. Hur är man normal?
Jag vaknar och...
- Tänker du sätta dig ner? - Ja...
Jag har aldrig sett dig så ivrig eller så tidig.
Okej... Vad menar du med "normal"?
Sedan jag kom hem från Mexiko kan man säga att jag är friskare.
- Det är en process. - Strunt samma.
- Jag är normal. - Jag ogillar det ordet.
- Vad gör normala människor? - Vad de gör?
De kliver upp på morgonen, går till jobbet, umgås och dejtar.
Tre av fyra är inte så illa.
Är du intresserad av att dejta?
Jag rengjorde vapen och såg det här och tänkte att jag borde ringa henne.
- Det är en bra idé. - Men?
Vad ska jag säga? Småprata och be om en träff fem på morgonen?
Har du varit uppe sen fem?
- Du verkar lite uppe i varv. - Jag har inte sovit så mycket.
Vid fem, halv sex är jag redo att köra.
Kan jag ha tagit mig för långt över till andra sidan?
Är jag kanske för normal?
Jag är inte så orolig för det.
Dödad av jacuzzin. Det finns värre sätt att dö.
- Vem var han? - Daniel Harris. 38 år.
Han dog av hjärtinfarkt. Det kanske inte var mord.
- Vi har att göra med ett mord. - Riggs? Vad gör han här?
- Han var här när jag kom. - Va? Först på plats?
Det här vet jag. Troligt mordvapen.
Sidogrinden stod öppen. Massor av bikini.
Och massor av kokain. Vi borde kontakta DEA.
DEA? Vänta nu...
- Har du inte smakat på kokainet? - Nej, Rog.
Jag är en normal kille. Jag är frisk nu.
- Jaså, är du frisk? - Nu kör vi.
- Har du ont i ryggen? - Ja, men det är ingen fara.
- Har du burit tungt? - Nja...
RJ ska börja på college. Du har burit tunga kartonger.
Jag kör Navy Seal-knepet.
- Vad gjorde du nu? - Varsågod.
Vet du vad? Det här är inte normalt.
Det är bäst att du vänjer dig.
Se det så här. Du ville ju ha en ny partner.
Nu har du det. Mig. Den normala killen.
Nu knackar vi dörr i kvarteret!
- Den här situationen... - Även om det var kokain överallt...
Kan ni berätta om när ni sprängde ett hus och körde på någon?
Nej... Vi har inte sprängt något eller kört på någon.
Polisledningen skickar hit biträdande polismästaren för att utvärdera oss.
- Vi blev ju nyss friade? - Inte gripna.
Nu ska vi granskas, och det betyder oftast att chefen får sparken.
- Nej då. - Det får inte hända.
Jag klarar det varken känslomässigt eller ekonomiskt.
Todd övertalade mig om att köpa en båt.
Säkert en sån med vägghängd toalett.
- Vem är det som ska granska oss? - Hej, Roger.
Ställföreträdande polismästare Santos. Avery.
- Vill ni ha kaffe eller scones? - Scones?
Förlåt, men ska vi äta brunch? Har de sagt det?
- Nej, det... - Hej. Martin Riggs.
Vi har inga scones. Murtaugh har ni träffat.
- Nu går vi, Riggs. - Vart ska vi?
Angenämt.
Jag råkade bara nämna scones.
Dödens. Nu är jag dödens.
- Har du ont i ryggen igen? - Nej, det är hon!
Du var ju med i rummet. Kände du spänningen?
"Hej, Roger." Så sa hon.
- Ställföreträdande polismästaren? - Ja. Vi känner varandra.
Det var en grej... som hände.
Oj... Man tror att man känner folk.
Vi jobbade tillsammans i början när jag precis blev kriminalare.
Vi satt och spanade i bilen-
- och jag kände tydliga vibbar från henne.
- Inte vanliga vibbar. - Just det.
Sen, klockan två på natten, hände det.
- Just det. - "Det"?
Vibbarna bekräftades.
Vi sträckte oss båda fram för att ändra radioinställning.
- Fingrarna rörde vid varandra. - Spännande. Sen då?
Inget. Hon rörde sig inte. Fast min hand nådde fram först-
- lät hon fingret dröja sig kvar i 1,5 eller 2 sekunder.
- Var det allt? Fingrar? - Allt?
Har du aldrig upplevt det? Det är en otäck känsla.
Jag gjorde det jag måste. Jag begärde förflyttning.
Jag förstod att med såna vibbar kan en polis instinkter rubbas.
Hon blev förstås förkrossad, och nu står vi här.
- Info om den döda läkaren. - Dra det viktigaste.
Läkaren blev mördad. Injicerad med kaliumklorid.
- Hans affärspartner stämmer honom. - Honom ska vi prata med.
Glöm inte era kroppskameror. Det ska öka transparensen.
Santos vill att ni ska ha dem.
Dr Harris var duktig-
- men hans livsstil var motsatsen till det vi gör.
- Vad är det ni ägnar er åt? - Friskvård.
Kosmetiska ingrepp, massage, behandling mot åldrande.
- Åldrande? Vem vill leva för evigt? - Jag.
- Om min rygg vore 20 år yngre. - Det går med tillväxthormon.
Tillväxthormon. Droger.
Ha en bra dag.
- Låt mig gissa... Hon är 96. - Ursäkta?
Bry dig inte om honom. Han är emot friskvård.
Lägg av, Riggs. Vi har kameror på oss.
- Vilka är det där? - Ingen aning. Nya patienter?
Ni har mina uppgifter. Vi bjuder på en ryggbehandling.
Jag kan tyvärr inte acceptera sånt.
Det är ingen muta. PRO erbjuder alla över 50 år det.
PRO... Hörde du det?
Kom igen. Man blir yngre om man fångar skurkar.
- Kom ihåg att vi bär kameror. - Självklart.
Finns ungdomens källa här inne?
Du slog sönder min kamera.
Nu ser ingen vad jag gör med dig.
- Rog? - Lugn, jag tar hand om det!
Varsågod.
Fortsätter du så blir du lika ung och frisk som jag.
Här går jag runt och letar efter en misstänkt förövare.
Där är en.
Här talar jag om att jag är polis.
Och där varnar jag honom muntligt.
- Jag hörde det. - Vi trycker på paus.
Jag...
Tryck på paus, alltså. Jag vill inte se... Tryck, bara!
Jag ska vara uppriktig.
Jag hade fått för mig att Riggs ställer till mest problem.
Det var förut. Jag är normal nu.
Filmen visar något annat.
Om ni var ute efter att framställa oss i sämsta möjliga dager...
Får jag avbryta? Det ni inte ser på inspelningen-
- är att vi kan ha avslöjat omfattande drogsmuggling.
- Inte riktigt... - Jo, de där hormongrejerna.
- Vi borde kontakta DEA... - Tar du upp det igen?
- Ring henne bara! - Vem?
Jag råkar tycka om samarbete mellan olika myndigheter.
- Jaha... - Riggs...
Ring dem.
- Kriminalassistent Riggs! - Hej.
- Du har klippt dig. - Jag gjorde det själv.
- Läget? Sist skulle du dra söderut. - Det är därför jag är här.
Vi saknade dig på paraden.
- Har ni haft en parad? - Snarare ett firande.
Flores-kartellens fall. Jag åkte dit och tog hand om hela grejen.
- Det finns mer än en kartell. - Nej, då skulle inte du sitta och...
- Marijuanalangares telefonsamtal. - Jag jobbar inte med karteller mer.
- Är du bänkad? - Nej, skickad i exil.
Det är bara jag och teknikern Robbie.
- Vet de att du gav mig mappen? - Du tar åt dig äran för allt.
- Jag kan själv ställa till det. - Det var en internationell händelse.
- Är du här av en anledning? - Ja, faktiskt.
Jag är här för att be DEA om hjälp med en utredning.
Det kan behövas en insats mot drogsmuggling.
- Är det Murtaugh? - Ja. Vi måste bära kameror.
En läkare blev mördad och vi besökte hans klinik.
En kille kom undan, men här hade de en massa steroider.
Sluta... Steroider? Kommer du verkligen med det här?
Men det här kan bli något stort.
- De är smugglare. - Av krämer?
Jag är inte livsmedelsverket. Ska vi granska färgämnen?
- Jag kom nog olägligt. - Så skarpsynt av dig.
Hej då, Riggs.
Vänta nu... Du har missförstått.
Du ska ta med dig alla dina saker. Åt det hållet.
Jag förstår, men Claremont ligger 45 minuter bort.
Jag kan gå på college, men bo kvar här.
- Varför skulle vi vilja det? - Jag har sett mitt rum.
En dusch till 12 killar. Det är ju äckligt!
College ska vara obekvämt. Äckligt och stinkande.
Badrumsgolvet är alltid blött.
Har jag inte större chans att klara studierna med ett stabilt boende-
-omgiven av de jag älskar?
- Jo, men... - Allt behöver inte förändras.
Ska du titta på sporten ensam varje kväll?
Vem ska följa med till biltvätten? Det är ingen dum idé.
- Backa undan från pappa! - Mamma...
Backa undan och bär tillbaka kartongen.
Just det, bär tillbaka kartongen! Försök inte lura mig.
Du uppmuntrade honom väl inte?
- Är det inte möjligt att...? - Absolut inte.
- Vi kan hålla ett öga på honom. - Lyssna nu på mig.
Han måste lämna boet. För sin skull och för din.
- Vad har det med mig att göra? - Älskling...
Du kan tro att om RJ bor hemma för alltid så blir du inte äldre-
- eller så kan du låta honom gå på college.
Och...
...gå och få ryggbehandling.
- Vad gör du här? - Killen hade ryska tatueringar.
- Jag kollar på tatueringar. - Än? Har du sovit här?
- Det är väl inte morgon? - Nästan.
Jag kan inte gå förrän hon går, men du har ingen ursäkt.
Där har vi vår kaviarälskande ryss.
Och där har vi den andre.
Sergej Kraev.
Varför dödar den ryska maffian en plastikkirurg?
En dålig näsoperation?
- Jag pratar med läkaren igen. - Kul! Jag följer med.
Vad? Jag är chef. Jag gör som jag vill.
Mr Murtaugh? Det är er tur att få massage nu.
Ljuden, dofterna, människorna...
Det är tidigt. Han kanske inte är här.
Dr Weller! Polisen!
- Upp! - Vad gör du?
- Griper Sergej Kraev. - Så det är drogrelaterat!
- Du har förföljt mig! - Märkte du det nu?
- Vi fick honom! Nu gör vi det här. - Nej.
Va? Vi är ju en specialgrupp nu.
- Var det agent Palmer? - Ja.
Var det agent Palmer?
- Vad gör du här? - Med en sko?
Kan vi inte fokusera på att Palmer just stal vår utredning?
Hon är den mest lömska, skurkaktiga, lögnaktiga agent som finns.
Jag vet. Hon är otrolig.
Så ni tre åkte till kliniken och tappade bort ännu en förövare?
- Har jag förstått det rätt? - Det var inte ännu en förövare.
- Det var samma förövare. - Just det.
- Är det scones? - Jag försöker förstå ert arbetssätt.
Är det så poliser jobbar?
Så bra att du kommer.
Varför kom du till kliniken före dina kollegor?
Det är intressant. Jag åkte bara dit för att chansa.
Lite som under täckmantel. Eller hur, Riggs?
Jag tycker inte om att ljuga, Roger.
- Han skulle få massage, eftersom... - Tyst!
Hon vill veta hur vi tappade bort förövaren.
Det gjorde vi inte. Han blir förhörd av våra samarbetspartners.
- Har han uppgett några namn? - Det gör han snart. Typ.
Ring Palmer och säg till henne att hon måste berätta det hon vet.
Det är inte så Palmer jobbar.
- Om jag pressar, tiger hon. - Det gör hon redan.
Vi måste hitta något som Palmer vill ha och locka henne med det.
Då delar hon med sig.
Det här känns som förspel. Det är obehagligt.
Vet du vad det betyder? Du förstår dig inte på förspel.
- Just nu har vi bara ett lik. - Som blev torterad för information.
Vi behöver informationen.
Vad säger kroppen oss? Den säger...
...att han blev torterad. Det gjorde ont.
Nu ringer du.
Vem är det? Nu undrar hon vad vi vet.
- Svara! - Men inte direkt.
- Och var avslappnad. - Vad nu?
- Tjenare! Hur ligger landet? - För avslappnat.
- Jag tar en paus från förhöret. - En paus? Vad trist.
- Så han berättar inget? - Jo, jag har skrivit ner massor.
Vi har fått fram spår från liket. Fiber och DNA och allt möjligt.
Jaså, håller ni på med det än? Blev han torterad?
- Avslöja inget. - Byt ämne.
Det verkar lite kaxigt att lämna förhöret medan killen snackar.
Vad menar du? Jag vet faktiskt att han jobbade för Kristian Orlov.
Man behöver inte vara ett geni för att veta vad Orlov gör i stan.
Det är uppenbart. Han dödade två läkare och torterade en.
De bröt sig in i journalrummet. Han letar efter någon.
- Självklart... En sköterska. - En patient.
Plastikkirurger gör identitetsbyten. Vi behöver journalerna.
- Jag kräver ut journalerna i morgon. - Hon väntar inte!
- Nu är det dags att gå hem. - Gör det. Du behöver vila.
Du låter andfådd. Springer du?
- Till Bailey? - Nu försvinner du...
- Dr Harris patienter. - 55 namn.
- Det senaste halvåret. - 21 namn.
- Han vill inte lämna spår efter sig. - Patienter som betalade kontant.
- Kom igen, Bailey... - Bailey, Bailey!
Backa nu!
Här har vi det. Sara Burns betalade kontant.
Före operationen. Det finns inga register efteråt.
Vart skickar de hennes mediciner? Smärtstillande efter operationen.
- Jag har fixat hakan. - Skicka adressen!
- Har ni hittat tjejen? - Kraev blev gripen.
- Sa han något? - Namnet på läkaren och kliniken.
Hon är blondin nu.
Hon kan avslöja allt, och du vet att hon är en blondin i Los Angeles?
Hitta tjejen, annars börjar jag skjuta.
- Jag kan tyvärr inte hjälpa er. - Säg inte så.
- Vi står på de godas sida. - Patientuppgifter...
...skyddas enligt lag.
- Kön börjar tyvärr utanför. - Ni behöver inte avslöja något.
- Inte till DEA heller. - Jag tänker inte pressa honom.
- Nej, jag charmar honom. - Mer förspel...
- Var har ni medel mot ryggvärk? - Gång 1.
Sara? Sara Burns?
- Vi har träffats på kliniken. - Nej. Jag har ett alldagligt ansikte.
Titta! Det är Sara Burns med det alldagliga ansiktet.
Hej, Sara.
Jag är bara revisor. Jag trodde att jag hade fått ett drömjobb.
- För ett ryskt drogimperium? - Jag hade ingen aning om...
Efter sex månader hittade jag en fraktsedel gällande produkter...
Du hjälpte dem att frakta hit mängder av beroendeframkallande gift.
Försök vara mindre aggressiv.
Jag försökte sluta. Då kom Orlov hem till mig.
Han hotade att döda mig för att jag visste för mycket.
- Jag gjorde det enda jag kunde. - Jaså?
Stal hans pengar och köpte tuttar?
Nu tar vi en paus.
- Hon är en blond tjuv! - Du diskriminerar blondiner.
Och titta. Hon är ju livrädd.
Jag bryr mig bara om Orlov. Det här är det närmaste jag kommer.
Jag måste sätta dit honom nu.
Du vill slippa exilen. Du är arg på mig.
- Jag förstörde din karriär. - Nej.
Förlåt.
Jag visste vad som skulle hända. Jag valde att ge dig mappen.
- Jag har väl förstört en hel del? - Ja.
Jag undrar bara... Vad händer nu?
Vi är klara nu. Vi kan fortsätta i morgon.
Är jag inte gripen?
- För att ha lurat en smugglare? - För mordet på dr Harris.
Är det inte därför jag är här?
Dr Harris upptäckte att Sara gömde sig för ryssarna.
Han utpressade henne och hotade att avslöja henne-
- så hon satte stopp för det med en spruta.
Fallet är löst. Allt finns här.
- Det var jag som grep henne. - Bra. Tack.
Är det allt? Inte "bra jobbat"? "Ta ett scones"?
- Har vi ett problem, assistenten? - Ja, det har vi, Gina.
Låt oss prata om det onämnbara.
Ända sedan du kom hit har du varit ute efter mig.
- För att jag avvisade dina närmanden. - Ursäkta? Mina närmanden?
- Minns du inte att vi var partners? - I en dag.
Två dagar. En natt. Låt mig friska upp ditt minne.
Spaning i MacArthur Park 2003.
- Det regnar. - Tar det här lång tid?
På radion spelas Earth, Wind and Fires "September".
Men inte högt nog. Vi sträcker oss efter knappen.
Min hand når fram först. Du drar inte undan din.
Ditt finger dröjer sig kvar på mitt.
Vi vet båda att mitt avvisande av detta närmande-
- har vuxit till det stora problem som vi har i dag.
Eller hur? Vi vet båda två...
Roger... Låt mig ge dig ett råd.
Sluta alltid prata två minuter innan du tycker att det verkar lämpligt.
Okej...
Jag går och skriver upp det och sätter det på skrivbordet.
- Packar du ner eller packar du upp? - Både och.
Får jag visa dig en sak?
Jag. Sista året i high school.
Den tjejen älskade allt med livet. Frisyren, glasögonen, sina vänner...
Det kunde inte bli bättre.
- Du åkte väl inte till college så? - Jag åkte nästan inte dit alls.
Pappa körde mig dit och jag vägrade att kliva ur bilen-
- för då skulle det bästa med mitt liv vara över.
- Hur fick han dig att kliva ur bilen? - Två timmar senare...
...sa han att jag bara behövde gå i en vecka.
När veckan var slut kunde jag ringa, så skulle han hämta mig.
- Ringde du inte? - Nej, för tusan!
Jag ringde inte på en månad.
De skickade polisen för att se så att jag mådde bra.
- Va? - Just det.
Du har ingen aning om vad som väntar.
Men tro mig... Det blir fantastiskt.
Hej! Kör ni Sara till häktet? Sköter inte patrullen det?
Palmer har bestämt sig för att delta i vår arbetsgrupp.
- Och hon vill slutföra jobbet. - Det stämmer delvis.
- Men jag har andra planer. - Ska hon inte häktas?
Då får Orlov reda på det och hon försvinner utomlands.
- Har du ett bättre förslag? - Ja. Sara hjälper oss.
Har du ett förslag med kortare titel?
- Sara vet inget om Orlov. - Nej, så hon får skaffa fram något.
- Han kommer att döda henne. - Ni glömmer det allra bästa.
- Hon har just opererat sig. - Han vet inte hur hon ser ut.
Så vi skickar inte Sara till Orlov. Vi skickar mig i stället.
Om hon har ändrat utseende har hon så klart bytt kläder också.
Men inte för att se ut som en DEA-agent.
Klagar du på hur jag klär mig?
- Fiskar ni efter Moby Dick? - Todd vill vara förberedd.
Ni hinner byta plats. Orlov vet inte hur mycket hon opererade sig.
Är du orolig för mig eller avundsjuk på mig?
Sara Burns! Kul att se dig igen. Din läkare är duktig.
- Får jag komma ombord? - Ja, varsågod.
- Jag ser Orlov och två livvakter. - Och tre på taket.
Håll dig där du syns och få honom bara att erkänna smugglingen.
Även inom textilbranschen måste man vara försiktig.
Anställda stjäl ibland. Pengar eller fraktlistor.
Med större försiktighet hade jag trott att du jobbade med textil.
- Snart ger han henne en snyting. - Ni två passar bra ihop.
Du är saknad på tredje våningen. Eric har haft fullt upp.
- Han testar henne. - Det finns ingen Eric.
Eric? Det finns ingen Eric på ekonomiavdelningen.
Menar du Suzy eller Phil?
Hon är duktig. Jag skulle tro att hon var jag.
En miljon, så visar jag inte fraktlistan.
Du kan göra avdrag för det som en säkerhetsavgift.
Du borde ha jobbat kvar. Du hade varit en stor tillgång.
- Vi har pengarna. Och en baddräkt. - Nej, jag tänker inte bada.
Det är inte förhandlingsbart. Du tog en del pengar.
Jag vill se vad de gick till.
- Han vill se om hon är avlyssnad. - Gå inte in på båten.
Henry...
Är det pinsamt nog nu?
Låt mig sätta på mig kläderna igen, ge mig pengarna och sälj era droger.
Jag säljer inget. Jag bara flyttar dem. Och det blir inget av.
Han tänker döda henne.
Henry kommer att göra dig illa tills du talar om var fraktlistan finns.
- Båten åker! - Det ska vi också göra.
Lycka till.
- Håll henne stadigt! - Vi är på havet!
- De kommer undan! Fortare! - Det är en fiskebåt!
- Jag har kontroll på läget! - Du fick inte gå in!
Jag är inte bra på att följa instruktioner.
Släpp vapnet, annars skjuter jag.
Riggs... Skjut honom. Han dödar mig i alla fall.
Släpp det!
Palmer... Ducka.
"Kalla honom Ismael."
Brott mot kommunallagen. Skydd av patientuppgifter.
Och sjöfartslagen.
Vi kan faktiskt ha varit ute på internationella farvatten.
Jag har visst tagit fel. Problemet ligger inte hos Murtaugh.
- Men... - Utan både hos Riggs och Murtaugh.
- Det känns skönt att höra. - Samt bristande ledarskap.
Det känns skönt att höra.
När kan jag få tillbaka mitt kontor?
Vi kan dela på mitt skrivbord.
- Såg du det?! - Ja.
Hon satte ett foto på sin hund framför Todd.
Är det här normalt? 19 timmars arbetsdag?
Jag avslutar bara lite pappersarbete. Sen ska jag hem.
Jaså?
Vet du vad du undviker hemma?
Ända sen jag kom hem från Mexiko...
Det är lite för tyst och jag får svårt att låtsas.
Låtsas vad? Att du är normal? Frisk?
Om det är någon tröst så tror jag inte att du lurar någon här.
Du begravde inte ditt förflutna i Mexiko. Bara en liten del av det.
- Ibland... - Väpnat rån på gång!
Skicka adressen!
Vi ses, doktorn!
- Du fick extra sängkläder. - Tänk inte på det.
- Den sista kartongen. - Den tar jag.
Jag vill inte att du faller ihop.
Roger!
Hej. Du heter RJ, va? Vi bor mitt emot i samma korridor.
Just det! Hej. Jag trycker ner hissen åt dig.
- Tjejer och killar tillsammans? - Vi har nog inget att säga till om.
Nej, det här går inte. Du har rätt. Han borde bo hemma ett tag till.
Det är korridorfest strax. Kan vi ta farväl nu?
- Nu? - Ja, det går bra.
- Alla andra föräldrar har gått. - Nej, vi...
- Han behöver egentid. Och det... - Krama mamma hej då.
Bra. Släpp nu.
- Jag försöker. - Jag älskar dig, raring.
- Gå nu. - Glöm inte att ringa mig sen.
Kom igen. Titta inte bakåt.
Har någon anmält ett väpnat rån?
Jag rånar stället. Och så är jag beväpnad.
Jaha... Vet du vad?
- Du hade bara kunnat ringa mig. - Det vore väl inte lika roligt?
- Spring. - Va?
Hallå! Ni måste betala!
Översättning: Ellinor Larsen www.sdimedia.com